נשיא לשכת המסחר בעיר, אחד דרור אטרי, מבקש להשתלט על שוק מחנה יהודה בסגנון המוכר לנו מעסקני ההסתדרות העתיקים. השוק אף פעם לא היה בבת עיני בשל היותו מבצר בית"רי מובהק, והייתי מגיע לשם רק כאשר אמא הכריחה אותי לבוא איתה ולסחוב סלים. תמיד חשדתי באותנטיות של מקומות ושל אנשים, ובשוק הוא היה מהול בניחוחות של פשיזם לאומני וסתם גסות רוח.
- הסיוט ברחוב הרצוג חוזר
- לשבור את הראש בכל יום: חסימת הענק שמתוכננת בכניסה לעיר
- פריצת הדרך בדיונים על הפעלת שירותי השכרת אופניים בשבתות בעיר
בהדרגה שיניתי את דעתי על אנשי השוק. ידידי הריברטו וינטר הזמין אותי לשוחח עם הסוחרים על כדורגל ועל חברה ופוליטיקה, ונתקלתי באנשים ערים לסביבה ואינטליגנטים, שחלקם היה פתוח לשמוע גם דעות אחרות. מאז ביקוריי בשוק תכפו, והמגע שלי עם הסוחרים היה ידידותי. רובם היו חרדים לאופיו של השוק ורצו, במידה ידועה של צדק, להרחיק ממנו עסקנים שלא היה להם מושג איך לדבר עם אנשי מחנה יהודה.
הרתיעה שלי מ"אותנטיות" פחתה בהדרגה. גם על הבית"רים הגנתי בכלי התקשורת שעמדו לרשותי נגד ההתנשאות התל אביבית. אבל השוק השתנה: יותר ויותר בתי אוכל ובתי קפה מהזן התל אביבי חדרו למחנה יהודה, מכמה מקומות נעלמה גם תעודת ההכשר של הרבנות והחששות של אנשי השוק התאמתו. כמה מהשינויים היו לטובה. האווירה בערבים במחנה יהודה הפכה להרבה יותר עליזה, ואנשים חדשים התחילו לבלות שם בערבים. קשה לירושלמים שהתרגלו לשוק הישן להסתגל לשינויים. לכן הגעתי כבר מזמן למסקנה שאת השינויים יש לבצע עם אנשי השוק הוותיקים ולא נגדם. לעסקנים מסוגו של אטרי אין מה לחפש בשוק. עובדים שם הרבה אנשים מוכשרים, שמסוגלים להעביר את הרפורמות יחד עם אנשי עיריית ירושלים.
![שוק מחנה יהודה (צילום: ארנון בוסאני)](https://www.kolhair.co.il/wp-content/uploads/2018/03/ARNO0384-3.jpg.webp)
שוק מחנה יהודה (צילום: ארנון בוסאני)
בינתיים נותרה חלוקה ברורה בין השוק של שעות היום לבין זה של הערב. זה לא בהכרח דבר רע, אבל רצוי שהוא ייעשה בהרמוניה ולא בכפייה. השוק חייב להיות "כורדי" בתשתית, אחרת ייאבד את טעם קיומו. סתם ירושלמים שאין להם אינטרס חומרי בשוק אמורים להשקיע מחשבה בנושא הזה, שכן אנשים מכל שכבות הציבור נוהגים לפקוד אותו בקביעות. גם מי שמנוכר (כמוני) מהצרחות "כל תפוח מלמיליאן" מכיר בזכותם של אנשי השוק לבטא את רגשותיהם. אנשי שמאל רבים שאני מכיר היטב אוהבים מאוד את השוק, וגם הם לא זקוקים ל"לשכת המסחר" כדי לרמוס את המוכרים, גם אם הם בית"רים כשרים למהדרין.
יש לקוות שהשוק ישגשג ויכיל את הגורמים החדשים שחדרו לתוכו. אנשי השוק הם התשתית, כל הבדרנים שהגיעו בשנים האחרונות לשוק הם רק הקצפת.
תגובות